JEANNE D'ARC
Henrik V, konge af England, og Karl VI, konge af Frankrig...
...undertegner en aftale i Troyes.
Frankrig skal tilhøre England, den dag kongen dør.
Men de to konger dør næsten samtidig.
Begge landes nye konge, Henrik VI, er nyfødt.
Frankrigs kronprins Karl VII nægter at afgive magten.
Englænderne og burgunderne invaderer Frankrig.
Floden Loire standser invasionsstyrkerne.
Karl VII flygter til Chinon. Han vil til Reims for at blive kronet.
Men Reims er okkuperet af englænderne.
Frankrig gennemlever den mørkeste tid i sin historie.
Kun én ting kan redde landet...
Et mirakel.
Er der nogen?
Jeanne...
Det er altid rart at se dig, men tre gange om dagen...
- Jeg vil skrifte. - Du skriftede jo i morges.
Hvilke forfærdelige synder har du begået siden da?
- Jeg gav en fattig munk et par sko. - Det er ikke nogen synd, Jeanne.
Det var ikke mine sko. Det var min fars.
- Han tilgiver dig sikkert. - Det har han gjort.
- Jesus skal også tilgive mig. - Jeanne...
På den her måde kan du tilbringe hele livet i kirken.
- Er det slemt? - Nej, men...
- Har du det godt hjemme? - Ja, meget.
- Er alt vel med din mor? - Ja, hun har det fint.
Er din søster Catherine din bedste veninde?
Min søster er... Hun er pragtfuld.
Og dine andre venner? Vil du ikke lege med dem?
- Jeg leger meget med dem. - Så er alt jo, som det skal være.
Ja, det er.
- Hvorfor kommer du så ofte? - Jeg føler mig tryg her.
Her kan jeg tale med ham.
- Ham? - Jeg forsøger at tale med ham.
Men for det meste er det ham, der taler.
Hvem er denne "han"?
Han siger ikke, hvad han hedder.
Hvordan ser han ud?
Han er smuk.
- Hvad siger han til dig? - Han siger...
Han siger, at jeg skal være god og hjælpe alle...
...og passe godt på mig selv.
Tror De, at han kommer fra himlen?
Måske.
Uanset hvor han kommer fra, så synes jeg, du skal lytte til ham.
For det lyder, som om han giver dig gode råd.
Nu er det slut for i dag.
Det er... vidunderligt!
Det er vidunderligt.
Jeanne.
Mor!
Catherine!
- Gjorde de dig fortræd? - Nej, jeg er uskadt.
Vi ledte efter dig. Der er englændere overalt.
Jeg var i kirken og talte med præsten. Ved du, hvad han sagde?
Fortæl det senere. Gem dig herinde.
- Hvad skal du? - Jeg bliver her. Det lover jeg.
Det kalder jeg et godt bytte.
En kvinde med et sværd.
Se her. Franskmændene er så feje, at de lader kvinderne slås.
Er det Guds vilje, så lad det ske.
Gerne for mig. Jeg elsker kvinder.
Stå stille, kælling. Ellers kan jeg ikke gøre det.
Nu er det jeres tur.
Bevar og velsign hendes sjæl.
Fri os fra frygt og synd.
Hør her, Jeanne. Du skal bo hos din tante og onkel et par uger.
Så kan vi få husene repareret.
Forstår du det?
Herre, vi takker dig for maden. Lær os at elske vort land...
...og at forsvare det mod dem, der vil ødelægge det.
Så godnat.
- Hvordan vil det gå hende? - Hun skal nok klare sig.
En dag finder hun en god mand og skænker ham børn.
Hun har lidt, men hun overlever. I morgen er hun ovenpå igen.
Jeg vil tale med en præst.
- Hvorfor skulle hun dø? - Det kan kun Gud svare på.
Jesus siger, vi skal elske fjenden, men det kan jeg ikke.
Englænderne skal brænde i helvede for evigt!
Jeg forstår din vrede, Jeanne. Men vi må tilgive. Det er svært...
...men hævn afføder aldrig fred.
Hvad gør så? Hvorfor skulle hun dø i stedet for mig?
Hvorfor skulle jeg ikke dø?
Det var min skyld. Jeg kom for sent. Hun gav mig sit gemmested.
- Hvorfor reddede han mig? - Tag det roligt, Jeanne.
Jeg kender ikke Guds vilje. Men jeg er sikker på én ting.
Herren har altid en god grund.
Måske valgte han dig, fordi han har brug for dig til et højere kald.
Så længe du følger hans bud, er din søster ikke død forgæves.
- Jeg vil ikke vente. - Du må være tålmodig.
- Jeg vil altid være hos ham. - Du kan snart gå til messe.
Når du får Kristi legeme og blod, bliver du ét med ham.
Jeg vil være ét med ham nu.
- Hvad sagde han? - At hun skal i kirke, når hun vil.
Det kan han sagtens sige. Han skal ikke køre.
Det er vigtigt. Vi må ikke lade hende ude af syne.
Bare rolig. Jeg skal nok holde øje med hende.
Jeg vil være ét med dig nu.
Et brev til Frankrigs kronprins.
Et brev!
- Et brev til kronprinsen. - Jeg tager det.
Kronprinsen!
Louis? Skal du ikke læse lektier?
- Jeg vil hellere slås. - Det kommer du til.
Men først skal du lære at pudse næse.
Et brev til Hans Majestæt.
Endnu et brev fra "Jomfruen af Lorraine".
- Jeg kan godt læse selv. - Hun påstår at være sendt af Gud.
- Charlataner. De skulle brændes. - Hun kommer i morgen.
Tag ikke imod hende. Vi ved ikke, om hun er fra Lorraine.
- Spiller det nogen rolle? - Det kan være en burgundisk fælde.
Det er underskrevet med et X. Kan Guds sendebud ikke skrive?
Trémoïlle har ret. Måske er hun en troldkvinde. En heks.
Regnault, De ser hekse overalt. Hun er bare en bondepige...
...der bekymrer sig om sin konge.
Hun vil have, at jeg skal krones, og have lov til at slås for mig.
De skal betale udgifterne til hæren.
Deres mor tømte statskassen, så det har De næppe råd til.
Jeg kan modtage hende.
Halvdelen af Frankrig er besat. Hvad kan jeg miste?
- Den anden halvdel. - Lad være. Hun er Djævelens værk.
Jeg synes, du skal gøre det.
Det er pudsigt. Jeg vil gerne vide, hvorfor min svigermor mener ét...
...mens mine mest betroede rådgivere mener noget andet.
Fordi jeg holder af dig. Kom herhen.
Din lykke har været det vigtigste for mig, lige siden du var lille.
- Jeg kender dig bedre end din mor. - Tror du det?
Ja. Jeg ved for eksempel, hvilken sygdom der plager dit hjerte.
Du har elsket en far uden at vide, om han nu også er din far.
- Kender jeg dig godt nok? - Hvad har det med jomfruen at gøre?
Hvem kan bedre besvare dine spørgsmål end et sendebud fra Gud?
- Tror du, at hun er det? - Du er en fin menneskekender.
Du kan hurtigt afsløre hende, hvis hun er en svindler.
Men hvis hun ikke er det...
...så kan hun give dig de svar, du søger...
...og sætte kronen på dit hoved.
Der skal mere til end en simpel bondepige...
Det er uinteressant, hvad De og jeg mener.
Det er simple folks mening, der tæller. Og de taler om hende.
De ved, hvordan simple folk er. De tror gerne på gamle profetier.
Som den her. Om en jomfru fra Lorraine...
...der redder Frankrig.
Og nu...
...kommer denne pige...
...fra Lorraine...
...og pludselig tændes et håb i deres enfoldige sind.
Du må ikke skuffe dem, Karl. Hvis de tror på hende...
Hvis hun kan give vores hær gejsten tilbage...
...så tror jeg også på hende.
Hold op, Louis!
Forhold dig roligt for en gangs skyld.
- Hun kommer nu, Deres Majestæt. - Godt. Tag det roligt.
Tag ikke imod den kvinde. Det er en burgundisk fælde.
Mine astrologer siger, at Løven og Jomfruen er stigende.
Har De aldrig bemærket, at Jomfruen står ved siden af Løven?
Sæt nu, at hun er snigmorder.
Kære Trémoîlle...
Jeg er ikke engang konge endnu. Hvem vil myrde mig?
Hun er kommet. Hun er i vagtstuen.
Jeg er vel nødt til at træffe en beslutning.
Hvorfor er livet så kompliceret?
Somme tider ville jeg ønske, at jeg var en anden.
Det er en god ide.
- Hvad mener De? - Lad en anden spille Dem.
Det er genialt. Hvis hun er sendt af Gud, opdager hun det.
Og hvis hun er snigmorder, dræber hun den forkerte.
Hør lige her!
Vi skal lege en lille leg.
Vi lader, som om min trone er ledig. Vi lader bare, som om...
Hvem vil være konge?
Det syn varmer mit hjerte.
Hvem af jer ville kunne gå for at være Frankrigs konge?
Alençon. Min ædle hertug, min kongelige fætter...
Så prægtig, så tapper, så rig. Alt for rig til at være konge.
Alle ved, at jeg er den fattigste i mit rige.
Gille de Rais. Frankrigs marskal.
Mænd frygter Dem, og kvinder fascineres af Dem.
De ville passe perfekt til at sidde på min trone.
De ville måske blive for glad for det...
...og derfor forstyrre min sjælefred.
La Hire.
Frankrigs modigste hærfører.
Med ar fra et dusin krige, men med appetit på et dusin til.
- De ser ud som en konge. - Det kan De bande på.
Men når De åbner munden, vil ingen tro, at De er konge.
Det lader til, at jeg trods alt selv er nødt til det.
Hvorfor ikke Dem? Jean d'Aulon.
Den eneste, der er fattigere end jeg, og som jeg derfor kan stole på.
Værdig, retskaffen og klog. Kan man kræve mere af en konge?
- Jeg ved snart ikke... - Vil De ikke dø for Deres konge?
Så lev som en konge. Før hende ind.
De ved, jeg ikke duer til den slags lege.
Lad, som om det ikke er en leg.
Gør plads for kronprinsen.
- Mor? - Ikke nu.
Jeg er kommet for at tale med kronprinsen.
- Hvem er De? - Jeg er...
Hans Majestæt Karl de Valois, Frankrigs kronprins.
Jeg kan se, at De er en god mand, men De er ikke kronprinsen.
Jeg må insistere på at tale med kronprinsen. Tiden er knap.
- Hvor er han? - Han er her.
De kan selv finde ham.
Nu skal I få at se, hvem der ligner en konge.
- De behøver ikke at være bange. - Jeg er ikke konge.
Nej, ikke endnu. Men det bliver De snart.
Lad være.
- Hvordan vidste du, hvem jeg er? - Hendes stemmer.
"Ham i hjørnet med en stor næse."
Min ædle kronprins.
Jeg har en besked fra himmelkongen...
...til Dem.
Kun til Dem.
Kom med mig.
- Deres Majestæt! - Min kære loyale Trémoîlle.
Jeg ved, at jeg kan stole på...
...at De lader os få fred. Jeg vil tale med hende i enrum.
- Han vil tale med hende i enrum. - Godt.
Jeg var ti år gammel. Det var en dejlig forårsdag.
Jeg skød genvej gennem skoven, da en underlig vind...
...begyndte at blæse.
Jeg hørte nogle underlige lyde, næsten som ord...
...som kaldte på mig.
Anden gang skete det mange år senere.
Jeg var på vej hjem fra kirke.
Pludselig blæste en lignende voldsom vind.
Og så...
... viste en skikkelse sig...
... oppe på himlen.
Skikkelsen var...
...en mand.
Alting bevægede sig hurtigt.
Vinden, skyerne...
Jeg kunne ikke røre mig og kunne ikke ånde.
Jeg var bange.
Han var...
...så...
...nærværende.
Jeg forstod, jeg var udvalgt af Gud, men hvad skulle jeg gøre?
Hvad var min opgave? Hvordan skulle en fattig pige hjælpe landet?
Jeg vidste ikke noget om krig og kunne ikke ride.
Så jeg besluttede at vente og ikke fortælle nogen om det.
Det var klogt.
Jeg ventede ikke ret længe.
Jeg gik til messe, sådan som jeg gør hver dag.
Jeg mærkede den samme underlige vind.
Alting blev tydeligt.
Gud havde givet mig et budskab. Det skulle overbringes.
Hvad var budskabet?
Han sagde, at jeg skulle redde Frankrig fra dets fjender...
...og føre landet tilbage til Gud.
Og han sagde, at jeg... Jeanne...
...skal føre Dem til alteret i Reims...
...hvor De skal krones...
...til konge...
...af Frankrig.
- Er De... - Jeg har det fint.
Jeanne, det er Jean d'Aulon. En god ven og min bedste bueskytte.
Jeg betror hende i Deres varetægt. Fint et logi her på slottet.
Og pas på hende.
Jeg har ikke brug for et logi, hvis vi skal til Orléans.
Orléans har holdt ud i et halvt år, så nogle dage gør ingen forskel.
Stil tasken der.
Tilgiv mig, at jeg lod, som om jeg var... du ved.
Må jeg få lidt vand?
Ja, naturligvis.
- Ellers noget? - Jeg vil gerne tale med en præst.
Jeg har ikke skriftet i dag.
Raymond. En præst.
- Ellers noget? - Jeg skal bruge en stridshest.
Et sværd, en rustning og en kunster, der kan lave et banner til mig.
- Nu? - Hellere i dag end i morgen.
Det kan tage lidt tid, men jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
- Og én, der kan læse og skrive. - Det kan jeg.
Jeg studerede i Paris før invasionen.
Jeg troede, du var bueskytte.
En bueskytte, der kan læse og skrive. Hvem vil du skrive til?
Kongen af England.
Jeg vil give ham chancen for et fredeligt tilbagetog.
Før jeg kommer til Orléans.
Vi har indledt forhandlinger med burgunderne.
- Hvis de er på vores side... - Vi må stå stærkere.
Hvis englænderne erobrer Orléans, er resten af landet deres.
Det ville være dårskab at lade pigen anføre vores hær i kongens navn...
...uden at kende hendes motiv.
Han har ret. Vi må være sikre på, at hun ikke er Djævelens redskab.
Hvordan kan man være sikker på noget?
Somme tider er intuitionen vores bedste rådgiver.
Vi må lytte til kirken, før vi følger intuitionen.
Vent lidt.
Hun hævder, at hun er jomfru. Det er noget, vi kan undersøge...
...og forvisse os om.
Find ud af det.
- Sæt nu, hun ikke er det? - I så fald...
Så slår jeg hende ihjel.
Der er ingen tegn på krænkelse eller voldtægt. Hun er urørt.
Hvordan var skikkelsen i synet klædt?
Det kan jeg ikke huske.
Gav han dig noget?
En ring eller noget andet, der kan bekræfte din historie?
- Han gav mig gode råd. - Har du militærisk erfaring?
Kan du håndtere et sværd?
Jeg kan håndtere en kæp.
- Ved du, hvad en blide er? - Nej.
En artilleripjece. Hvordan vil du redde Orléans, når du ikke ved det?
Vejen til Orléans er lang.
Jeg har gode officerer. Jeg er lærenem.
Vi vil gerne tro dig. Men hvis Gud ønskede, at vi skulle tro dig...
...så havde han givet os et tegn.
Kan du gøre noget?
Eller vise os noget?
Et tegn, der beviser, at Gud har sendt dig.
Jeg er ikke kommet for at gøre kunster.
De er meget klogere, end jeg er.
Jeg kan ikke kende forskel på A og B.
Men én ting ved jeg.
Mens Frankrigs befolkning forbløder...
...sidder De i Deres fine tøj og prøver at narre mig.
Men De narrer kun Dem selv.
De siger, De er en Guds mand. Men De ser ikke, han har ført mig...
...en lang vej gennem fjendeland for at tilbyde sin hjælp.
Er det ikke bevis nok?
Har De brug for flere tegn?
Giv mig en hær.
Før mig til Orléans.
Dér vil De få tegnet at se.
Dunois? En stor én.
Lige mod os.
- Hvilken side? - Vinduessiden.
- Dunois! - Hvad er der?
Jeg har godt nyt. Endelig sender han hende hertil. Vi er reddet.
- Det er vidunderligt. - Hvem har gjort hvad?
Kronprinsen sender mad og en hær anført af Jomfruen fra Lorraine.
- Er det ikke herligt? - Jo, det er et mirakel.
Tænk, at de sender en kvinde.
Jeg gad vide, hvilken farve hendes kjole har.
Blå.
Og et blåt hårbånd til at binde Talbot med.
Er der nogen, der ved, om hun kan ride?
Det kan hun.
- Er I sendt af lord Dunois? - Ja.
- Hvor er englænderne? - Overalt. Hvor er maden?
Jeg red i forvejen. Jeg har en besked til den engelske hærfører.
- Han hedder Talbot. - Han er på den anden side af floden.
Hvem gav ordre til, at jeg skulle føres til denne side?
Min ven! Det er sgu rart at se dit grimme fjæs.
- La Hire, band ikke. - Det her er kongens halvbror.
Den hårdføre lord Dunois.
Vil De føre mig til den anden side af floden?
Vent lidt.
Vent!
Tag bare af sted! Det bliver uden mig!
Jeg må tænke på mit folk. Og mit folk sulter.
Jeg skal have maden bragt til byen. Fald ned og følg med til Orléans.
Det vil være en ære at byde dig velkommen.
Du godeste. Det skal de satans englændere bøde for.
Ja, de skal. Det skal du også, hvis du ikke holder op med at bande.
Jeg byder dig velkommen i mit værtshus.
La Hire og Gilles. Jeg vil vise jer noget.
Her har vi Tourelles. Her er floden...
Jeanne, tag det roligt.
Bebrejd ikke folk noget. De har hørt om dig i flere uger.
Der er ikke noget at høre, for jeg har ikke gjort noget.
Og hvorfor har jeg ikke det? Fordi ingen vil lytte til mig!
Kom bare herhen. Vi skal drøfte slagplanen.
- Om forladelse. - Talbot har spredt sine styrker.
Det lader til, at en del af dem er placeret i det her fort.
- Hvad er det? - Det er Tourelles.
Englænderne ville angribe derfra, men vi ødelagde broen.
De holder sig i ro et stykke tid.
Jeg tror, at angrebet vil komme fra Saint Loup.
Og hvad mener Jeanne?
Jeg mener ikke noget. Det lader jeg Gud om.
Jeg er bare budbringer.
Hvad er budskabet så?
Vi giver englænderne en sidste chance for et fredeligt tilbagetog.
- Og hvis de afslår det? - Hvis de gør det...
Så krydser vi floden igen...
...og går til angreb her.
Ved Tourelles.
Det går ikke. Tourelles er uindtagelig.
Hvis vi angriber dér, hvad hindrer så Talbot i at angribe byen nordfra?
- Gud. - Gud! Selvfølgelig.
Ham havde vi helt glemt.
Jeg har ondt af jer.
I ler nu, men i morgen aften vil nogle af jer være døde.
Vi kan ikke bare angribe Tourelles. Det er kompliceret.
Hvorfor er det så kompliceret? Bare gør, som der bliver sagt.
Hvad er lettere? Jeg er den tromme, Gud slår sit budskab på.
Han slår så hårdt, at mine ører sprænges!
Det er ikke let for os at blive tilrettevist af...
Med al respekt af en...
Af en pige.
Nå, sådan er det altså. I jeres øjne er jeg bare en pige.
Sæt dig i mit sted. Hvordan ville du føle dig?
Med den viden, jeg har... Meget taknemmelig.
En fandens pige.
Jeg advarede dig.
Jeg kan godt lide hende, når hun fyrer op under kedlerne.
Goddag, mine venner.
Sikke en rejse. Men vi nåede frem.
Nu skal vi have det sjovt.
Jeg må se ud som en mand.
Jeanne!
- Hold op! - Hvor vover du at trodse Guds vilje?
- Han sagde ikke, du skulle klippes. - Hvad ved du om det?!
Du kan da i det mindste få det klippet ordentligt.
Raymond, hent saksen.
Louis, tag spejlet.
Bliv ikke så vred hele tiden. Tag det roligt.
Jeg er rolig! Det er Gud, der er vred.
- Jeg skal sende et brev. Nu. - Godt.
Til Kong Henrik og til hertugen af Bedford, der vil være regent.
Adlyd Gud og hæv jeres belejring.
Aflevér nøglerne til de byer, I har indtaget, og rejs hjem til jeres ø.
Og De, lord Talbot, beder jeg ydmygt om...
... at redde Deres soldaters liv. Lad dem ikke gå i døden.
Overgiv Dem til mig, jomfru Jeanne, Guds sendebud.
Besked!
Hvis De ignorerer advarslen, udstøder vi de kraftigste kampråb...
... der har lydt i Frankrig i tusind år.
Et brev, herre.
Dette er mit tredje og sidste brev. Er De her stadig klokken tolv...
... vil jeg påføre Dem store skader. Jeg beder Dem svare hurtigt.
Gå ad helvede til!
- Hvad sagde de? - At de ville tænke over det.
- Godt. - Men jeg tror ikke, at de rejser.
Jeg glæder mig til i morgen.
Der udgydes fransk blod.
Vågn op!
Skynd jer!
De har indledt slaget uden mig.
Slaget skal udkæmpes, og krigen skal vindes.
Retræte!
Mit banner!
Luk porten op!
Hvad skete der? Hvem gav ordre til angreb?
Det må guderne vide. Det var en dårlig ide.
- Hvor er præsterne? - De er ikke med. Vi ville overraske.
Dunois, var det dig, der gav ordre til at angribe?
- Svar! - Kan vi ikke tale om det senere?
Vent! Du bliver slået ihjel!
Følg mig! Jeg vil føre jer til sejr!
Luk den! Vindebroen!
Til vindebroen!
- Hvad laver hun? - Til vindebroen!
- Den er lukket. - Ikke ret længe.
Den er min.
Det er en stor sejr, Jeanne. Din sejr.
Vi må forfølge englænderne, hvis du ikke har en anden ide.
Først samler vi vores tropper. Så vender vi tilbage til Orléans.
- Broen er revet ned. - Englænderne bygger den op igen.
- Hvordan ved du det? - I har jeres rådgivere. Jeg har min.
Få nu fart på!
Pas godt på min lille skat.
- Det er Tourelles. - Skønt.
- Den franske hore er her. - Jeg siger det til Glasdale.
Stil hestene derovre!
Vil I godt velsigne dem? Velsign dem alle sammen.
- Lad os planlægge det her bedre. - En god ide.
Vi har fået gæster.
Glasdale!
Kan De høre mig?
De, som kalder mig en hore.
Jeg har ondt af Dem, af Deres sjæl og af Deres soldaters sjæle!
Bøj jer! Bøj jer for himmelkongen!
- Vend hjem til jeres ø! - Vend hjem til din svinesti!
Bemand murene.
I morges...
...skænkede Gud os en stor sejr.
Men det er intet i forhold til det, han vil skænke os nu.
Jeg ved, at I er trætte og sultne.
Men jeg sværger på, at selv hvis englænderne hang i skyerne...
...så ville vi hive dem ned inden mørkets frembrud.
Lad nu alle dem, der elsker mig...
...følge mig!
Følg mig!
Hvad var det, du sagde?
- Jeg går til højre. - Venstre.
Kom nu! Få nu den satan derned!
Få nu lidt fart på!
Få nu fart på!
Du er smuk. Nu skal vi se, om du er stærk.
- Gør noget! - Hvad?
For højt. Lad igen!
Skynd dig væk! Du bliver slået ihjel.
Hent bliden!
Slip!
Du bliver dræbt!
Jeanne!
Du har dræbt min kvinde!
Gå ad helvede til.
Kald på lægen!
Find lægen.
- Vi må have pilen ud. - Så forbløder hun nok.
- Vi må kunne gøre noget. - Ja, du kan bede.
God ide.
Jeg vil aldrig mere bande, hvis du redder hendes liv.
Men hvis du lader hende dø, er du den største...
- Du må ikke bande. - Han hørte mig.
- Hvorfor slås I ikke? - Du er alvorligt såret.
- Det er ikke noget... - Det er en pil.
Og den sidder dybt.
- Lig stille, indtil lægen kommer. - Tag den her amulet.
- Den reddede mit liv i Agincourt. - Så vil jeg hellere dø.
Du dør, hvis vi ikke snart får pilen ud.
Nu slipper vi i hvert fald for den.
Nu må vi tilbage til slaget!
Hun er bindegal.
- Tag det roligt. Du må hvile dig. - Jeg hviler mig.
Men du må love mig...
...at I vender tilbage og kæmper.
Det lover jeg.
Jeanne!
Skynd dig.
Gør noget i en fart!
Hun sover.
Kom nu! Hvorfor stikker I af?
Jeanne lever. Vi må gå til angreb igen.
- Blæs til retræte. - Jeg lovede...
Jeg har ikke lovet noget. Blæs til retræte.
- Det var hendes ordre. - Jeg er træt af hendes ordrer!
Hun svor på, at hun ville sejre.
I stedet er hun så dum, at hun nær var blevet dræbt!
Se, hvilken suppedas vi er havnet i! Det er hendes skyld.
Vi havde klaret os bedre uden hende.
Gør, som jeg siger! Blæs til retræte.
Hvor skal I hen? Kom tilbage!
- Hvad er det? - En besked til englænderne.
- Hvad siger folkene? - At hun er en gave fra Gud.
Nogle kalder hende en helgen. Jeg ville følge hende til helvede.
- Ville du det, hvis hun bad om det? - Ja, jeg har været der før.
Men der er noget, jeg ikke forstår. Hvis hun er sendt af Gud...
- Hvorfor lader han såret være slemt? - Er hun så udsendt af Gud?
- Hvem ved? - Gud ved det.
- En kvinde med et sværd. - Catherine.
Du har såret mine følelser.
Franskmænd!
Hvad er der sket med jeres engel?
Franskmænd!
Det skal jeg fortælle jer!
Vi sendte den lille mær tilbage til helvede...
...så hun kan kneppe med Djævelen!
Hvad vil I nu gøre, franskmænd?
Kom nu og slås!
Vågn op!
Eller har I travlt med at bede til...
...at den forbandede heks skal genopstå fra de døde?
Kan I høre mig?
Jeg kan høre dig!
Jeg er i live!
Må Gud tilgive dine bespottelser!
For det vil jeg aldrig gøre.
Det vil jeg aldrig!
Jeanne, hvad laver du? Du skal hvile dig.
Vi må vække soldaterne.
Mine tapre soldater, vågn op!
Til våben!
Vågn op! Vi må udkæmpe slaget!
Mine tapre soldater, slaget er begyndt!
Vågn op! Til våben!
Vågn op! Tiden er inde!
Vågn op!
Slaget er begyndt!
Til våben!
Mine soldater, vi må have rejst tårnet.
Hjælp mig!
- Hvad sker der? - Vi erobrer Tourelles tilbage.
Hold jer klar!
Væk Glasdale.
- Jeanne, hvad laver du? - Jeg sender en besked til Glasdale.
Med den der? Den vender forkert.
Jeg ved, hvad jeg gør. Hjælp til eller gå i seng igen.
Jeg vil også sende en besked til Glasdale.
- Herre? - Hvad er der?
Den franske heks er genopstået fra de døde.
Skynd jer!
- Burde vi ikke tænke det igennem? - Det er bedre at handle hurtigt.
Til våben!
Godmorgen.
Den her.
Hvad fanden vil hun?
Aner det ikke! Hvordan skal vi lægge planer, når hun ikke spørger os?
- Spurgte vi hende i går? - Du ville også angribe.
Ja, men det tæller ikke. Jeg er altid villig til at angribe.
Skøre kælling. Hun ved ikke, hvordan man bruger det.
Fandens! Luk portene!
Glasdale!
Lad pindsvinet!
Vent aldrig på mirakler. Bliv der.
Franske hore! Kom og tag mig! Kom nu!
Hvad venter du på?
Alençon!
Hent dine bueskytter og brænd porten.
Skub nu!
Gør porten klar!
Vand!
Fyr!
Du gode Gud!
Dræb hende.
Fandens også. Lad igen!
Flere bueskytter!
Perfekt!
- Flere bueskytter! - Hjælp mig!
La Hire!
Få fat i dine mænd. Vi bruger vognen som rambuk.
- Hvad? - Ikke noget.
Hjælp mig med de mænd.
Som du befaler.
- Hvad vil I? - Vi vil åbne porten.
Flyt jer!
Fyld karret!
Skide franskmænd!
Lad igen!
Fyld nu det skide kar! Hvad venter I på?
Flere folk!
Hæld olien ned!
Hvad laver du, Jeanne?
Jeg leger.
Hvad er det, du gør mod mig, Jeanne?
Hvad er det, du gør mod mig, Jeanne?!
Kan du høre mig? Er du uskadt?
Kan du høre mig? Tag det roligt.
Det er overstået. Vi vandt.
Vandt vi?
Den møgkælling.
Jeanne!
Min ven, min soldat! Kom i min favn.
Vandt vi?
Nej, så enkelt et ord er ikke nok.
Det er en triumf!
Det er storhed!
Hvad er der?
Er det storhed?
Alt det blod...
Det er ikke muligt.
- Det er ikke muligt. - Du ser skuffet ud.
- Var det ikke det, du ønskede? - Ikke på den måde.
Du har bedt om det i ugevis.
Nu har du fået det.
- Hvad laver du? - Jeg tager bare hans tænder.
Man slår ikke nogen ihjel for tændernes skyld.
Hvorfor ikke? Han har stærke tænder.
Det kan man ikke.
- Hvad med alt det der? - Det er noget andet.
Jeg mener... Vi kæmpede for en god sag.
Ikke mig. Han er min fange. Jeg tager hans tænder, hvis jeg vil.
Nej, det må du ikke! Hold op!
Tag den her. Nu er han min.
Du der... Gå med dig.
Bravo. Skal vi også løslade alle de andre fanger?
Det ved jeg ikke.
Måske.
Vi må skrifte.
Vi må skrifte. Alle sammen.
Jeg ved godt, det ikke er skik og brug, men...
Det skal nok gå alt sammen. Han tager os til skrifte.
Fald på knæ.
Dårligt nyt.
Englænderne samler sig på den anden side af floden.
Vi må tælle vores folk og gøre os klar.
Så går vi.
Jeg gør det.
Alene.
Jeg har en besked til Kong Henrik. Det er et budskab fra Gud.
Tag hjem!
Gør det nu... i fred!
Gør I det ikke, bliver I begravet på den her mark!
Jeg har set blod nok!
Men hvis I vil se mere...
...kan jeg ikke bremse jer!
Jeg kan kun advare jer om, at det bliver jeres blod.
Ikke vores!
Jeg venter på jeres svar.
Vent ikke på mirakler. Gør klar til angreb.
Herre, jeg beder dig...
Det var sgu et mirakel.
Alene på sin hvide hest fik hun den engelske hær til at vige.
Og nu er Orléans befriet.
Vi mistede Orléans.
Jeg vil have pigen.
Hun skal brændes.
Tilkald syersken. Den er for stram.
- Har I ikke noget mere majestætisk? - Englænderne stjal den rigtige.
- Rustningen er flot, når den er ren. - Har du også vasket det indeni?
Jeg bad om en storslået kroning, men det her bliver en fiasko.
- Vi har kun haft tre dage. - Ja, vi burde nok udsætte det.
Tiden er knap. Englænderne kommer tilbage.
Så skal de få Frankrigs retmæssige konge at se.
Det burde foregå i Paris i Notre Dame. Den er dobbelt så stor.
Det er stedets hellighed, der tæller, ikke størrelsen.
Alle franske konger skal først salves i Reims med Klodvigs olie.
- Der bliver ingen salvelse. - Hvad fabler De om?
- Al den hellige olie er væk. - Det er umuligt.
Det er en mirakelolie. Den kan ikke bruges op.
- Er der problemer? - Jeg forstår det ikke.
Den var fuld, da jeg sidst så den. Det var ved kroningen af Karl VI.
- Det er 30 år siden. Er det så sært? - De forstår det ikke.
Det er ikke almindelig olie. Det er mirakelolie.
Den blev bragt hertil af en hvid due fra himlen til Klodvigs kroning.
- Hvad laver De? - Udretter et mirakel.
Med denne hellige olie, velsignet af Gud den almægtige...
...salver vi dig til konge over kongeriget Frankrig...
...og pålægger dig at forsvare troen på vor hellige kirke...
...så længe du lever.
Længe leve kongen!
- Jeanne, er alt i orden? - Ja.
- Hvorfor stirrer du på mig? - Du har en pil i benet.
Ja, jeg har.
Det forhindrer vel ikke dig i at klatre?
Kom nu!
Raymond?
Træk pilen ud.
PARIS' BYMUR
Pas på!
- Vær forsigtig! - Folkene er trætte.
- Det er fjenderne også. - Vi har ikke folk nok.
- Før forstærkninger frem. - Hvor?
Bag ved os. Dunois med 10.000 mand til.
- Se bag ved dig. - Man skal kun se fremad.
Kan du tælle?
Ja, selvfølgelig. Før dem frem.
Jeanne, det der er ikke 10.000 mand!
Det er ét hundrede meget loyale, men meget trætte soldater!
Hvor er Dunois? Og hvor er de tropper, kongen lovede mig?
Han sendte ingen. Forstår du det ikke?
Han vil ikke føre krig mere. Han har nok i sin krone.
- Men stemmerne lovede mig... - Fanden tage dine stemmer!
Se kendsgerningerne i øjnene.
Vi har intet at gøre her. Ingen af os.
Ikke engang dig.
- Tror I ikke på mig længere? - Jo, selvfølgelig tror vi på dig.
Stod det til mig, smed vi englænderne i havet.
Men vi bestemmer ikke længere. Det gør kongen.
Tag hjem, Jeanne.
Vi har ikke råd til så stor en hær, som hun kræver. Hun er forrykt.
Orléans var et mirakel. Men vi kan ikke vente på endnu et mirakel.
Paris var en katastrofe. Gud var ikke med hende.
Hvad skal vi gøre?
Hvorfor svigtede De mig? Jeg manglede kun få hundrede mand.
Hvorfor tog De den hær, De gav mig?
- Sådan ville jeg ikke udtrykke det. - Hvordan ville De udtrykke det?
Vi er naturligvis meget taknemmelige for din indsats.
Men nu har du udført din opgave. Det er på tide at forhandle.
- Fred opnås kun med lansens hjælp. - Hvorfor er du så blodtørstig?
- Nyder du det? - Nej.
Diplomati er mere civiliseret, mindre risikabelt og meget billigere.
Jeg har breve fra belejrede byer, hvor folk sulter...
...og trygler om Guds hjælp.
Jeg er her for at opfylde deres bønner. Vil De bremse mig?
Frankrig tilhører ikke Dem, Karl. Hun tilhører Gud.
Bare hun ville tage hjem.
- Hvad skal jeg gøre nu? - Hvad siger dine stemmer?
De har ikke talt til mig siden kroningen.
Ingen tegn. Ingenting.
Deres tavshed er måske et tegn. Måske er det på tide at tage hjem.
Nej, ikke endnu. Min opgave er ikke fuldført.
- Jeg har stadig meget at udrette. - Hvordan ved du...
...at stemmerne ikke bare er dig selv?
Det er de. Sådan taler Gud til mig.
Du ville også kunne høre dem, hvis du lyttede opmærksomt.
Du får det til at lyde så enkelt.
- Selv du tror ikke på mig mere. - Jeanne...
Jeg tror skam på dig. Jeg ville bare ønske, jeg kunne...
- At jeg kunne hjælpe dig. - Der er én ting, du kan gøre.
- Hvad? - Bed kongen give mig min hær.
Vi må bremse hende. Samler hun en hær og angriber burgunderne...
...vil flere måneders forhandlinger være spildte.
- Jeanne har gjort meget for os. - Ingen beundrer hende mere end jeg.
Men vi kan ikke lade hende føre sin egen krig.
For rigets skyld må du hindre hende i at tage til Compiègne.
Burgunderne vil sikkert gerne hjælpe til.
- Hvis de tager hende til fange... ...kan ingen give os skylden.
Men det kan se ud, som om vi har forrådt hende.
- Nej, aldrig. - Nej da.
Tag det roligt.
Hvis Gud stadig er med hende, vil hun sejre.
- Hendes hær er meget mindre. - Så må hendes tro være større.
- Luk porten op. - Nej, byens sikkerhed står på spil.
Tag banneret!
Herre...
Det er utroligt. Dit syn på døden er meget romantisk.
Du har en livlig fantasi. Men måske er den ikke livlig nok.
Døden er meget mere... enkel.
Efter nogle måneder bliver det mere interessant.
Og efter et år bliver det omsider...
...romantisk.
- Hvem er du? - Synes du ikke om mit ansigt?
Måske foretrækker du det her.
Er det for ungt? Hvad så med det her?
Er det bedre? Men ufuldstændigt.
Vig bort, Satan.
Hvordan kan du tro, at du kan kende forskel på godt og ondt?
Er du Gud?
Jeg er kun et sendebud. Han har brug for mig.
Hvordan kan du tro, at Gud, der har skabt himlen og jorden...
...har brug for dig?
- Det ved jeg ikke. - Kan han ikke selv sende bud?
- Hvad vil du mig? - Ingenting. Jeg skal befri dig.
- Smil. Du har fået gæster. - Hertugen af Burgund!
Det er altså den berømte Jeanne.
Orléans' frelser og englændernes skræk.
- Min konge vil betale løsepenge. - Din konge? Nå ja.
Vil han betale med køer og høns?
Jeg foretrækker guld. Det har englænderne i rigt mål.
Hvor meget vil de mon betale for heksen fra Orléans?
De kan ikke tåle at blive besejret af en bondepige.
- Det må være Djævelens værk. - Gud besejrede dem.
Lod Gud dig blive taget til fange?
Jeg tror ikke på Gud. Heller ikke på Djævelen.
Derfor bliver jeg aldrig skuffet.
Sælg hende.
Løsepenge for Jeanne. Officererne og borgere i Orléans har bidraget.
Yderst generøst. Hvor meget?
- 10.000 guldkroner. - Det er mange penge.
Jeg overlader det til Dem at føre de vanskelige forhandlinger.
Gør dig klar. Du skal af sted.
- Hvem er De? - Pierre Cauchon, biskop i Beauvais.
Det er min pligt at lede rettergangen.
Rettergangen... Hvilken rettergang?
Din rettergang. Du er anklaget for kætteri.
Men min konge... Har han ikke betalt løsepengene?
Englænderne er åbenbart mere interesserede end franskmændene.
De har betalt løsepengene. I morgen bliver du ført til slottet i Rouen.
Henrik VI, konge af England og Frankrig...
...har pålagt os at dømme denne pige, der er anklaget for kætteri.
Tag Bibelen og sværg at sige sandheden uanset spørgsmålet.
De stiller måske spørgsmål, som jeg ikke vil svare på.
Du skal svare sandfærdigt på alle spørgsmål.
Jeg vil sværge at sige sandheden om jordiske ting.
Åbenbaringerne har jeg kun fortalt min konge om.
Karl VII. Frankrigs eneste konge.
Du skal aflægge eden. End ikke konger nægter at tale sandt om troen.
Jeg vil fortælle det, som jeg har lov til at sige.
Resten siger jeg ikke, selv hvis De truer med at halshugge mig.
Fortæl os først, hvad du hedder. Det må du vel godt sige.
Jeg hedder Jeanne.
Må jeg få det lille kors, jeg havde om halsen?
Vær først samarbejdsvillig. Hvor blev du født?
I landsbyen Domrémy.
- Hvor gammel er du? - Nitten... deromkring.
- Er du døbt? - Ja.
Sig fadervor.
Kun hvis De hører mit skriftemål.
Jeanne, hør nu godt efter. Vi er troens forkæmpere.
Vi vil gøre vort bedste for at frelse dit legeme og din sjæl.
Vi gør det for kirken, der aldrig afviser de angerfulde.
Vi kan ikke hjælpe dig, hvis du ikke bøjer dig for vor myndighed.
Læg vel mærke til denne advarsel, for hvis du afslår vores hjælp...
...er vi nødt til at overlade dig til den verdslige magt.
Du ved sikkert godt, hvilken straf der så venter dig.
Vil du godt sige fadervor?
Kun hvis De hører mit skriftemål.
Tag dig i agt. Det hjælper ikke at nægte at bøje sig for os.
I, som hævder at være mine dommere...
I skal tage jer i agt! I vil også blive dømt en dag.
Før hende bort!
Ryd lokalet!
Fremover bør vi ikke lade offentligheden få adgang.
Lad englænderne brænde hende.
Det er vores pligt at bekæmpe kætteri, når det viser sig.
Fader Vicente? De er den mest ærværdige af os. Hvad mener De?
Rettergangen er et komediespil, og jeg vil ikke deltage i den.
Jeg vil godt være hendes dommer, men ikke hendes bøddel.
Det er det, jeg forsøger at sikre.
Dommen fældes, når rettergangen er slut. Ikke når den indledes.
Jeg vender tilbage til Rom og aflægger rapport til paven.
Det er latterligt. Nu er det mig, der bliver dømt.
- Grib ham. - Hvad er det, De gør?
- Det her er en kirkelig domstol. - Det her er engelsk jord.
Jeg har ret til at gøre hvad som helst. Er det forstået?
Fader vor, du som er i himlen, helliget vorde dit navn.
Giv os i dag vort daglige brød. Forlad os vor skyld.
Som vi også forlader...
Forlad os, forlad dem...
Hvorfor råbte du derude?
Hvad laver du her? Du må ikke være her. Gå!
Hvorfor? Venter du på en anden?
- Hvem? - Mine syner.
Dine syner? Kommer de og besøger dig her?
Ja, det beder jeg til.
Det vil jeg se. Må jeg godt blive her? Jeg forstyrrer ikke.
Nej, det går ikke. Så kommer de ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg skal være alene.
De kommer alligevel ikke.
- Hvorfor skulle de ikke det? - Hvorfor skulle de?
Jeg har altid været tro mod Gud og gjort alt, hvad han har bedt om.
Har Gud bedt dig om at gøre noget?
Ja, mange ting.
Mener du, at Gud sagde: "Jeg har brug for dig, Jeanne."
Nej. Men han gav mig tegn.
Hvilke tegn?
Vinden.
- Vinden? - Og skyerne... ringer...
- Ringende skyer? - Dansen... dansen.
Dansen.
Sværdet, der lå på engen. Det var et tegn.
Nej, det var et sværd på en eng.
Nej, det var et tegn.
Nej, det var et sværd på en eng.
Det er ikke kommet der af sig selv.
Det kan det ikke. Det kan et sværd ikke.
Sandt nok. Men der kan være mange grunde til, at det lå der.
Det er en gyldig forklaring. Eller hvad med den her?
Der er andre muligheder.
Eller hurtigere.
Og så er der det uforklarlige.
Ud af et uendeligt antal muligheder valgte du den her.
Du så det ikke, som det var, Jeanne.
Du så det, du gerne ville se.
Den stemme, som du siger, du hører...
Er det en engel, en helgen eller Gud?
Det vil jeg ikke fortælle om.
Jeg er bange for at mishage ham.
Er du bange for at mishage Gud ved at sige sandheden?
Har Gud forbudt dig at sige sandheden?
Åbenbaringerne var møntet på Frankrigs konge, ikke på Dem.
Da du så kongen første gang, havde han da en engel over hovedet?
- I så fald så jeg den ikke. - Hvorfor troede kongen på dig?
Det må De spørge ham om.
Middag.
Havde du en hest, da du blev taget til fange?
- Hvem gav dig den? - Min konge.
Hvor mange gav han dig?
Fem rideheste... og nogle køreheste.
Som en herremand. Hvilken ære.
- Gav han dig andet end hestene? - Nej.
Hvad med alle de kjoler, du fik? Var det ikke silkekjoler?
Jo, jeg fik nogle stykker.
Men jeg fik ikke tid til at gå med dem.
Men du var temmelig rig af en bondepige at være, ikke?
De er temmelig rig af en Guds tjener at være, ikke?
- Du anførte et angreb på Paris. - Jeg forsøgte.
Bad du pariserne overgive sig i Guds navn?
Nej, jeg sagde: "Overgiv jer i den franske konges navn."
Det står der ikke i sagsakterne. Se selv efter.
- Jeg kan ikke læse. - Det havde jeg glemt.
Skulle Gud give en uskolet bonde en så vigtig opgave?
Var det klogt af Gud at vælge en uvidende pige til at redde landet?
Det må Gud svare på.
- Fandens! - Tag det roligt.
Alle i retten griner ad mig.
Pigen har en særlig facon, men vi gør fremskridt.
Så længe hun er i live, nægter vores soldater at slås.
- De vil have Gud på deres side. - Vi kan ikke brænde hende.
- Du må få hende kendt skyldig. - Hun skal først tilstå.
Hvad venter I på? Slottet er fuld af redskaber. Tortér kællingen!
Så vil hun ikke røbe noget.
Desuden må du være klar over...
...at flere af mine kolleger er bange.
Bange for pigen?
For at begå en fejl.
Sæt nu, at hun har ret. Sæt nu, at hun er udsendt af Gud.
- Hvis side er du på? - Jeg er på kirkens side.
- Har du et sværd? - Jeg har nogle stykker.
- Har du ikke også et banner? - Jo.
- Er banneret eller sværdet bedst? - Jeg holdt mest af banneret.
Hvorfor det? Havde det en særlig værdi eller kraft?
Sværdet er et våben.
- Og? - Og derfor...
...foretrækker jeg banneret.
Jeg vil ikke slå ihjel.
Ville du have dræbt flere, hvis du ikke havde båret banneret?
Nej, selvfølgelig ikke. Jeg har aldrig dræbt nogen.
Så ville fristelsen til at dræbe...
...måske have været for stærk.
Jeg bad englænderne tage hjem for ikke at tvinge os til at slås.
Et stort antal vidner siger, at du ikke bar banneret hele tiden.
Måske.
Somme tider bar du altså kun sværdet?
Ja. Det ved jeg ikke.
- Brugte du sværdet? - Ja, jeg holdt det...
- Du holdt det og svingede det. - Det kan jeg ikke huske.
Du stod midt på slagmarken og svingede sværdet.
Du angreb, råbte og skreg og sloges for livet!
Vil du have os til at tro, at du midt i al opstandelsen...
...ikke dræbte nogen?
Jeg dræbte ikke nogen.
- Hvordan kan du lyve sådan? - Jeg lyver ikke. Jeg husker intet.
- Jeg kan opfriske din hukommelse. - Jeg slog ham ikke ihjel.
Lad mig være i fred.
Hold op. Det var forvirrende. Jeg forsvarede mig bare.
Støv, røg og larm... Jeg blev angrebet fra alle sider.
Så måske kæmpede jeg.
- Men det var i selvforsvar. - Får du hukommelsen tilbage?
Fortæl mig, hvorfor Gud lader alle slagene finde sted.
Du sagde, at han er himlens og jordens skaber.
Han kunne let have forhindret volden og lidelserne.
- Er han skyld i vold og lidelser? - Han kunne have forhindret det.
Nød han at se os slå hinanden ihjel i hans navn?
- I hans navn? - Ja.
Vi kæmpede og slog ihjel i Guds navn!
Lad dem, der elsker mig, følge mig!
"Lad dem, der elsker mig, følge mig." Blev Gud nævnt?
Kom nu, Jeanne. Vær ærlig.
Du kæmpede for din egen skyld.
Nej! Jeg forsvarede mig, så godt jeg kunne.
Har man ikke ret til at forsvare sig? Jo, man har.
- Skulle jeg lade dem dræbe mig? - Nej, du klarede dig flot.
De fleste af dem, du dræbte, havde fortjent at dø, ikke?
- Drab fører ikke til fred. - Jeg er enig.
Fred opnås kun med lansens hjælp.
Jeg er uenig. Hvorfor skifter du mening?
Du... Hvorfor gør du det her mod mig?
- Nyder du at plage mig? - Nydelse...
Det er svært at definere. Hvornår går smerte over i nydelse?
Hvornår begyndte du at nyde at bruge sværdet?
Jeg har aldrig nydt at gøre nogen fortræd.
Er det rigtigt?
Befri mig.
Du skal nok blive fri, Jeanne.
Jeanne, min trosfælle.
For at sikre os, at vi afsiger en rigtig og lovlig dom...
...sendte vi en afskrift fra rettergangen til Paris' Universitet.
Efter moden overvejelse...
...har de lærde fastslået, at du har begået alvorlige synder.
Jeg vil bede dig lytte opmærksomt til deres mening i disse artikler.
"Artikel ét. Du sagde, at du efter ordre fra Gud har gået i mandetøj...
...og at du har været kortklippet, så du har lignet soldaterne."
Svigt mig ikke. Jeg beder dig.
Hvor er du? Hvor er du?
Er det det her, du ønsker?
Ønsker du, at jeg skal brændes...
...uden at jeg har skriftet?
Til sidst artikel tolv.
"Du har sagt, at du ikke vil bøje dig for kirkens dom, men kun for Gud."
De lærde siger, at du ikke forstår kirkens autoritet...
...at du er vildfaren i din tro, at du hengiver dig til overtro...
...at du besværger dæmoner, og at du er afgudsdyrker og kætter.
Jeanne, endnu en gang beder vi dig om...
...at tage afstand fra din vranglære...
...ved at underskrive denne afsværgelse. Vi beder dig.
Hvis kirken vil have mig til at sige...
...at mine syn er onde...
...så tror jeg ikke på kirken.
Udfør jeres opgave!
Vent.
Jeanne, jeg beder dig skrive under.
- Jeg prøver jo at redde dig. - Jeg vil aflægge skriftemål.
Skriv under, så modtager jeg selv dit skriftemål, hvis du vil.
Må jeg... Må jeg gå til messe?
Så ofte du vil.
For Guds kærligheds skyld... Skriv under.
Skriv under, så slipper du for lænkerne.
Og du slipper for bålet, Jeanne.
Ved du, hvad du har skrevet under på?
At Gud ikke eksisterer.
- Det var ikke min mening. - For dig er han en løgn.
En illusion.
Nej, han sagde, at jeg måtte skrifte.
Til sidst var det dig, der svigtede ham.
Må jeg få det igen?
Du har intet at fortryde.
Giv mig det!
Før hende bort!
Luk munden på hende!
Hun har afsværget sin tro. Og vi godtager hendes anger.
For kirken tager altid imod dem, der er angerfulde.
Nu er hun Deres martyr. Ikke vores.
Så er det nok!
Hvis du vil have tøj på, så prøv det her.
Min herre biskop?
Cauchon. Kom og se det med egne øjne.
Kig bare.
Klædt som en mand igen.
Hun angrede ikke ret længe.
Biskoppen af Senlis kom forbi og bevidnede hendes tilbagefald.
På hvilken mirakuløs måde havnede tøjet her?
Det var ikke et mirakel. Det var ond trolddom.
Pigen er en heks, og i morgen skal hun derfor brændes.
Gør bålet klar på torvet.
Jeanne, jeg forstår det ikke.
- Hvorfor gjorde du det? - Og hvorfor løj De?
- De lovede at høre mit skriftemål. - Det var for at frelse dig.
Det er ikke min krop, jeg vil frelse. Det er min sjæl.
Jeg beder kun om én ting.
Hør mit skriftemål.
Det kan jeg ikke. Jeg kan ikke høre dit skriftemål.
Det gør mig ondt.
Vil du skrifte?
Jeg lytter.
Jeg har begået synder.
Mange synder.
Jeg så så mange tegn.
Mange tegn?
Dem, som jeg ville se.
Og jeg kæmpede...
...på grund af hævntørst...
...og fortvivlelse.
Jeg var alt det...
...som folk tror, at de har lov til at være...
...når de kæmper for en...
...en sag.
For en sag?
Jeg var...
...hovmodig...
...og...
...stædig.
- Selvisk? - Selvisk.
Grusom?
Ja. Grusom.
Er du klar nu?
Ja.
Godt.
Jeanne d'Arc blev brændt den 30. maj 1431. Hun blev 19 år.
Hun blev kanoniseret af Vatikanet...
...500 år senere.
Undertekst: GelulalSDI